Jestas.
Perustuu tositapahtumiin.
Herra Morrison,
olette täällä, koska halvensitte oikeutta.
Rakennusvirasto on useasti yrittänyt
antaa teille mahdollisuuden korjata talonne puutteet.
Siitä löytyi 26 rakennusvirhettä,
ja he vaativat talonne raivaamista.
Kuulin myös, että olette rikkonut oikeuden päätöstä,
joka nimenomaisesti kieltää rakentamisen työmaalla, ennen kuin asia on ratkaistu.
Ymmärrättekö te syytteiden vakavuuden?
- Että voitte joutua vankilaan? - Ymmärrän.
Oletteko te baseball-fani, arvoisa tuomari?
Anteeksi?
Kaksi vuotta aiemmin.
Kun olin 11, isäni vei minut Bostoniin katsomaan peliä.
Kyseessä oli Boston Red Soxien ja Yankeesien kaksoispeli.
Isä otti pallon taskustaan ja sanoi minulle:
"Mene tuon poteron kautta ja hae Babe Ruthin nimikirjoitus tähän palloon."
Sanon suoraan, että pelkäsin kuollakseni.
Joka tapauksessa sinne minä menin.
Babe Ruth sanoi: "Toki signeeraan pallosi, poika."
Poteron toisessa päässä Lou Gehrig katseli mailoja.
Hänkin kirjoitti nimensä.
Se pallo on kuuluisa vielä tänäänkin.
Lelands halusi huutokaupata sen New Yorkissa.
Minusta ja siitä pallosta kirjoitettiin sanomalehdessä.
Minulla on yhä se artikkeli tallessa.
Kuka on Babe Ruth, pappa?
Mahtavin urheilija koskaan.
- Kuinka vanha sinä olet? - Yhdeksän.
Oletko jo 9-vuotias etkä ole vielä kuullut Babe Ruthista?
- En. Kuinka vanha sinä olet? - 87.
Tiedätkö kuka Drake on?
- Kuka? - Olemme tasoissa.
- Pikku ryökäle muistuttaa isäänsä. - Hän muistuttaa minua jostakusta toisesta.
Ei vaikuta hautajaispäivältä, vai mitä?
Ei. Tosin monikaan päivä ei vaikuta siltä.
Ajatteletko paljon kuolemaa?
En varmaankaan tarpeeksi.
Kun olin nuori, katsoin vanhoja ihmisiä
ja ajattelin: "Jos elää tarpeeksi kauan, ehtii selvittää, mistä kuolemassa on kyse."
Mutta en ole yhtään lähempänä arvoituksen ratkaisua kuin 10-vuotiaanakaan.
Onko se ongelma?
Saamme sen pian selville.
Puhu vain itsestäsi. Minä en ajatellut lähteä.
Kumartukaamme rukoilemaan yhdessä.
TSX teki uuden ennätyksen eilen noustessaan 14660:een
ja rikkoen viime vuoden ennätyksen 14625. Se edustaa...
Hyvää huomenta, tytöt.
Meidän olisi pitänyt istuttaa kasvit näihin jo vuosia sitten.
Vanhimman tyttäresi mielestä me näytämme roskaväeltä.
Se on tilataidetta.
Näetkö lehmät?
- Kyllä, kultaseni, näen lehmät. - Kenenköhän ne ovat?
Ne ovat meidän. Tiedäthän sinä sen.
Mennään.
- Hei, isä. - Ruthie.
- Miten lääkärissä meni? - Puhtaat paperit molemmille.
Niinkö?
Eikö lääkäri sanonut mitään hänen muististaan?
- Unohdin kysyä. - Et voi olla tosissasi.
Olen. Unohdin.
Ehkä minun pitäisi kysyä minun muististani.
- Missä äiti on? - Hän on autossa.
- Eikö hän halunnut tulla sisään? - Ei. Hän halusi jäädä.
Ehkä meidän pitäisi ostaa maito kaupasta.
Miten Ruth voi?
- Hei, isä. - John. Tarvitsetko jotain Sussexista?
Lähden hakemaan tarvikkeita aitaa varten.
En juuri nyt.
Kuulin lehmistä.
Kaikki ovat kuulleet niistä.
- Minä en enää jaksa niitä. - Niinkö?
Ellet sinä tahdo niitä.
Koska lihamarkkinat eivät näytä kaksisilta,
minulla ei taida olla varaa niihin.
Selvä.
Todellako? Nyt?
Kuinka paljon renkailla on ajettu?
Näin käy, kun on liian pihi ostaakseen uudet.
Kuulin, että pojat ostivat itselleen uuden traktorin.
Ihme, että antoivat avaimet isälleen.
Ei ihme, että lehmät karkasivat.
Osa aidanpylväistä olisi pitänyt vaihtaa vuosia sitten.
Miten mansikkamaalla menee, Chester?
Hemmetin ilmaston lämpeneminen!
En ole eläissäni nähnyt näin sateista kevättä.
Hassua. Minulla on enemmän marjoja kuin ehdin kerätä.
Jos tiedät halukkaita poimijoita,
lähetä heidät minulle.
No kyllä kelpaa rehvastella.
Mitä jos olisin ollut 10 minuuttia myöhässä?
Hyvänen aika, mitä teit keittiöllemme?
Minä en tehnyt sille mitään. Jätit uunikintaan liedelle.
Älä hulluja puhu.
- En jättänyt. - Kyllä jätit!
Olemme puhuneet tästä.
Ketkä "me"?
Ensimmäinen virheesi oli hankkia seitsemän lasta, joten...
Hänellä on hyviä ja huonoja päiviä. Siinä kaikki.
Hän on kunnossa.
Haistatko savua?
Poltin risuja takapihalla.
Savua varmaankin kulkeutui talon sisälle.
Haluan nähdä sinut.
- Viime kerrasta on aikaa. - Niinkö?
Riisu vaatteesi, vanha mies.
Olen pahoillani.
Mistä syystä?
Ei mistään. Olen vain pahoillani.
Tuohon ei kyllästy koskaan.
Ei niin.
Meillä riitti aina intohimoa.
Muistatko sen hotellin St. Johnissa, kun olimme juuri menneet naimisiin?
Muistatko ajomatkan St. Johniin ennen hotellia?
Jessus.
Vaikutit aina niin kunnolliselta.
Minä olinkin.
Kunnes tapasin sinut.
Kukapa olisi arvannut?
- Mansikat ovat A-luokkaisia tänä vuonna. - Niin ovat, Gus.
Viedään toinen kuorma iltapäivällä, kun ilma on viilennyt.
Selvä.
Herra Morrison, en odottanut näkeväni teitä enää tänä vuonna.
- Mikset? - Etkö saanut kirjettäni?
En muista saaneeni.
Lähetimme sen takaisin helmikuussa uusien säädösten vuoksi.
Ostamme vain viljelijöiltä, joilla on kylmäkalusto toimituksia varten.
Nämä olivat kiinni kasvissa alle kaksi tuntia sitten.
Ne eivät ole lämpimiä.
Se on pääkonttorin päätös.
- Onko tässä yhtään varaa joustaa? - Valitan.
Onni ei ole puolellani.
Minulla ei ole varaa kylmäkalustoon näin pienen pellon vuoksi.
Tiedän. Olen pahoillani,
kunpa voisi auttaa sinua.
Niin. Sitä minäkin toivon.
Tuntuu siltä, että nykyään jokaiseen asiaan on jonkinlainen säännös.
Mikset voi vain tehdä kaksinkertaista annosta?
- Voisimme tehdä paljon enemmän. - Se ei toimi niin.
Ei. Vanhan kansan uskomuksia.
Vaikka sinulla on mansikkapelto,
en tee kymmentätuhatta purkkia hilloa.
Anna ne pois.
Hemmetti soikoon.
Ja näin.
Tästä tulee mieleeni ajat maitopoikana.
Ennen kuin tapasin sinut, minulla oli hevonen ja vaunut.
- Sain reitin Lefevbren ukon jälkeen. - Tiedän.
Vessan vesi jäätyi viime yönä.
Lyön vetoa, että se jäätyy taas tänä yönä.
Olemme jo käyttäneet kolme syliä puuta tänä talvena.
Tuskin edes saamme paikkaa lämpimäksi.
Totuus on, että emme ehkä pysty asumaan tällä enää kovin pitkään.
Näkymäkään ei ole kummoinen.
Kuulostat aivan Ruthilta.
Ei, minä en muuta kaupunkiin.
Ja saat ampua minut, ennen kuin menen vanhainkotiin.
Siellä ainoa näkymä on hidas laahustaminen mullan alle.
En tarkoittanut sitä.
Ajattelin rakentaa meille jotain pienempää.
Jotain helpommin hallittavaa toisella puolella tietä olevalle tontille.
Yhteen kerrokseen.
Meillä ei ole rahaa. Tämä ei ole minkään arvoinen.
Emmekä me ota kiinnelainaa.
Jos rakennan itse, niin meillä on siihen varaa.
Nyt kun mansikat ja karja ovat poissa, minulla on enemmän vapaa-aikaa.
Lupaa minulle yksi asia.
Me emme muuta ennen kuin on pakko.
Hyvä on.
Isä!
Sinulla näyttää olevan uusi projekti mielessäsi.
Oletko sisarusparven virallinen puhemies?
Vai tulitko vain käymään?
- Hieman kumpaakin. - Sepä kiva.
Meistä tuntui pahalta, jos et tietäisi,
että saisit jonkun rakentamaan sen.
Ei. Minulla ei ole rahaa.
Sinulla on 2000 eekkeriä. Myy siitä osa.
Tiedät hyvin, että jos aikoo asua täällä,
- tarvitsee ison tontin. - Aivan.
Sitä paitsi mikään ei estä minua rakentamasta.
Paitsi se, että olet kahdeksankymppinen.
Minun mielestäni
ikä on vain abstrakti käsite, ei pakkopaita.
Totuus on, että olen innoissani siitä.
Minulla ei ole ollut vähään aikaan tämänkokoista projektia.
Hyvä on.
Voimmeko auttaa sinua?
Toki. Siellä olisi työtä kaivinkoneelle, jos sinulla on aikaa.
Totta kai.
Lupaatko edes olla varovainen?
Mitä?
Jos sahaat kätesi poikki sirkkelillä
vanhuudenhöperyydessäsi,
sisareni ja vaimoni eivät antaisi minun unohtaa sitä, joten...
Vau!
Mahtaa olla vaikeaa herätä aamuisin, kun pelkää kompastuvansa omaan varjoonsa.
Olohuone tulee tähän.
En halua siitä liian suurta.
Jos talo tulee tähän, niin saamme parhaan näkymän.
Lyön vetoa, että selkeänä päivänä voi nähdä puolet piirikunnasta.
Irene?
Mitä mietit?
Mitä me teemme?
Olemme jo puhuneet tästä.
Emme muuta ennen kuin olemme valmiita. Lupaan sen.
Onko selvä?
Selvä.
Kiitos.
Se on siis totta.
En itsekään uskonut aluksi.
Ajattelin, että sinut saisi kantaa täältä ruumisarkussa,
ennen kuin laittaisit rahaa uuteen taloon.
Kuka sen rakentaa?
Chester, miksi kyselet asioita, joihin tiedät jo vastauksen?
- Saitko luvan? - Luvan?
Miksi tarvitsisin luvan? Tämän on minun maani.
Siitä lähtien, kun Royal Commission otettiin käyttöön,
on oltava virallinen leima paskalla käyntiäkin varten.
Usko pois. Tarvitset ehdottomasti luvan.
Jep.
Hassua, että joudun maksamaan 400 taalaa
rakentaakseni tontille, jonka omistan ja josta maksan veroa.
Kuulemme kyllä tuosta.
Se on hallintomaksu.
Rakentaessanne taloa me tulemme tarkistamaan,
että se on säännösten mukainen.
Kai sillä joku työllistyy, mutta se on täysin tarpeetonta.
Jos ette ole huomannut, täällä on useita taloja,
jotka ovat yli 200 vuotta vanhoja.
Ne pysyvät yhä pystyssä.
Missä olivat säännökset silloin?
Aivan. Mutta se ei taida olla asian ydin.
Ei varmaankaan.
Mutta jos asian laita on näin, joudun kai maksamaan 400 dollaria.
- Ja näin. - Kiitos.
- Tarvitsen vain nähdä suunnitelmanne. - Mitkä suunnitelmat?
Taloa varten.
Ei minulla ole suunnitelmia.
Miten aiotte rakentaa talon ilman suunnitelmia?
Kuten olen rakentanut tähänkin asti. Tiedän, mitä haluan.
Mistä te sen tiedätte?
Koska se kaikki on päässäni.
Se ei ratkaise ongelmaamme.
Tarvitsemme leimatut piirustukset.
En minä ole arkkitehti. En osaa piirtää suunnitelmia.
Tämä maksaa minulle ison summan rahaa.
Meidän on saatava ne.
Hyvä on, selvitän asiaa.
Hienoa.
- Hyvää päivänjatkoa. - Samoin.
- Jeffrey? - Niin.
- Laitan tähän suuren ikkunan. - Niin.
Ja toisen tuolle seinälle.
Ja yhden tai pari pientä tuonne taakse.
Selvä.
Onko sinulla näiden ikkunoiden mittoja, pappa?
- Ei ison ikkunan. - Eikö?
En tiedä, teenkö erkkerin vai en.
Voisin kai sitoutua tähän,
- jos on pakko. - Kyllä, on pakko.
Onko ideoita ovia varten?
Joo. Niitä on tulossa.
- On ajateltava soveliaisuutta. - Onpa hauskaa.
Kaksi niistä on jo rakennettu.
Lähetän sinulle mitat aamulla.
Kyllähän sinä tajuat, että olen insinööri enkä arkkitehti?
Älä nyt, Jeffrey.
Kuinka vaikeaa se voi olla?
Hyvä on.
- Jeffrey? - Niin.
Arvostan apuasi. Tiedän kuinka kiireinen olet.
Annoit minulle maata taloani varten.
Siihen verrattuna tämä on pientä.
Syöttö on heitetty ja...
- Jestas, kun ne ovat huonoja. - Ei, vaan ne tarvitsevat uuden managerin.
Ei kyse ole johdosta, vaan lyönneistä.
On aina seuraava vuosi.
Nyt on vasta toukokuu. Kausi on tuskin alkanut.
Miksi sinä niin sanot?
- Minne sinä menet? - Yläkertaan nukkumaan.
- Aloitamme perustukset huomenna. - Mitkä perustukset?
Taloa varten, Irene. Helvetti soikoon.
Oletko täysin varma tästä, vanhus?
Täysin varma.
Onko keuhkokatarrisi jo parantunut?
Haluatko minun käyttävän kaivinkonetta?
Keuhkokuume, isä.
Jos pystyy kävelemään, kyseessä ei ole keuhkokuume.
Jos me muutkin luottaisimme luonteen lujuuteen
julkisen terveydenhuollon sijaan, niin maailma olisi parempi paikka.
Miten haluat hoitaa tämän?
Meidän kannattaa aloittaa idän puolelta.
- Kuulostaa hyvältä. - Asia on sillä selvä.
Vihdoinkin. Tästä se lähtee.
- Huomenta, pappa. - Huomenta, Gavin.
- Eikö sinun pitäisi olla koulussa? - Kesäloma.
Aivan.
Mitä aiot tehdä tänään?
En mitään.
Kuulin, että olet haka numeroissa.
Niin kai.
Minulla olisi käyttöä hyvälle mittamiehelle,
luuletko pystyväsi siihen.
Se riippuu.
Mistä?
Saako siitä palkkaa?
- Se riippuu. - Mistä?
Oletko hyvä vai et.
- Oletko varma, että tämä on oikea pituus? - Olen varma.
Hyvä. Siitä minä pidän.
Miehestä, jolla on itsevarmuus mitata kerran ja pysyä mitassaan.
Onko kaikki hyvin?
Hieman vain kolottaa.
- Onko kaikki hyvin? - Kaikki on hyvin.
Olisi pitänyt tukea se paremmin.
Mitä jos soitan Darylille? Hän voi tulla auttamaan.
Ei. Selviän kyllä.
Miehelläsi on tarpeeksi tekemistä tilalla.
Hänen ei tarvitse tulla tänne kanssani.
- Tila ei ole menossa minnekään. - Kuten en minäkään.
Jos me kaikki työskentelemme yhdessä, tämä valmistuisi muutamassa viikossa.
Mitä?
Minä nautin tästä.
En ollut aluksi varma, että pystyisin tähän.
Mutta tämän ei tarvitse valmistua muutamassa viikossa.
Eikä äitisikään tahdo sitä.
Hitto! Etkö koskaan saa huonoa kättä?
Hyvin pelattu, Irene.
Älä viitsi. Hänellä oli onnea, taas.
Oletko nähnyt talon, jota rakennetaan seitsemännessätoista?
Luulin ensin, että se oli hotelli, kunnes kuulin, että se tulee yhdelle perheelle.
Kuinka monta lasta heillä on?
Vaikka se olisi orpokoti, hitto vie,
heillä olisi silti liikaa huoneita.
- Kuka haluaa pelata? - Joo.
- Viimeinen. - Joo, joo.
RAKENNUSTÖIDEN KESKEYTTÄMISMÄÄRÄYS
Onko liikaa toivoa, että tulitte muuten vain käymään.
En pahemmin tapaile ihmisiä St. Martin'sissa.
Se ei yllätä minua.
Taisitte nähdä ilmoituksen, jonka jätin tänne eilen.
Kyllä. Ajattelin, että se oli teidän tekosianne.
- Ymmärsittekö sen? - Kyllä.
Se vaikutti yksioikoiselta.
Miksi te sitten yhä rakennatte ilman hyväksyttyjä suunnitelmia?
Sehän tässä juuri onkin. Suunnitelmat eivät ole vielä valmiit.
Ja sää on likimain täydellinen.
Jeffrey, lapsenlapseni, on ollut kiireinen jalostamolla.
Yksi tislaamoista hajosi.
Muussa tapauksessa hän olisi jo tehnyt ne.
Mutta teidän ei olisi pitänyt edes aloittaa.
- Sen piti olla päivänselvää. - No,
sanoitte, että tarvitsen suunnitelmat.
Ette sanonut, ettei rakentamista voisi aloittaa ennen niitä.
Jos asia olisi niin, mikä niiden tarkoitus olisi?
Nyt puhutte asiaa. Ajattelin tismalleen samaa.
Herra Morrison, mitä tahansa luulettekin,
rakennuslupa on pakollinen.
Ja jotta asia on täysin selvä, tuo ilmoitus
- on laillisesti sitova dokumentti. - Joo, joo.
Olkaa piittaamatta siitä omalla vastuullanne.
"Tätä ilmoitusta ei saa poistaa."
No?
Haluatko, että kerron sinulle, mitä haluat kuulla
vai mitä sinun pitäisi tehdä mielestäni?
Milloin tästä tuli byrokraattien luvattu maa?
Säästä itsesi vaivalta. Tämä ei ole sen arvoista.
Älä rakenna ennen kuin Jeff saa suunnitelmat valmiiksi. Koko asia unohtuu.
He haluavat minun maksavan
toiset 300 taalaa, jotta asiat saadaan hyväksyttyä.
Sen ei luulisi vievän sinua perikatoon.
Avaa kukkarosi.
Tervetuloa 2000-luvulle.
Hyvä on.
Jos maailma toimii näin, teen sen,
mutta minusta tuntuu, että saan maksaa muiden virheistä.
Laita tämä takaisin paikoilleen.
Craig.
Mikä hätänä?
Missä olit? Kutsuin sinua, etkä vastannut.
- En tiennyt, että olit poissa. - Rauhoitu. Kerroin, että käyn kaupassa.
Miten saatoin unohtaa?
Olen pahoillani. En ollut poissa kauan.
Älä tee tuota toiste.
Hyvä on.
Olethan varovainen siellä.
Minusta yli 70-vuotiaan miehen
ei pitäisi koskaan kiivetä tikkaille.
Kiusaat vain kohtaloa.
Eikö sinun pitäisi olla jossain muualla?
Taisit saada seuraa.
Jessus, mitä nyt?
Pysy erossa tästä.
Herra Daigle.
Luulin, että asia oli jo kunnossa.
Niin olikin, kunnes tarkistin rakenteet.
Tässä sanotaan, että rakenteissa käyttämäni puu ei ole leimattu.
Kuten raportistani selviää,
täällä on rikottu useita rakennusmääräyksiä.
Useimmat voidaan korjata,
mutta en tiedä, miten aiotte korjata sen,
ettei yksikään puu ollut sertifioidun tarkastajan hyväksymä.
Eivätkä palkit ja ristikot olleet insinöörin hyväksymiä.
Teidän täytyy olla hyvin kiireinen mies, herra Daigle.
Kuuntelisitteko minua hetken?
Vaaditaanko työhönne
minkäänlaista asiantuntemusta puutavarasta?
Tai vähintään käytännön tuntemusta asiasta?
Totta kai.
Siinä tapauksessa
suokaa anteeksi, että mainitsen itsestään selvän seikan,
mutta minua vaivaisi, jos tämä jäisi epäselväksi.
Kaikki taloon käytettävä puu on vanhaa kuusta,
jota on ilmakuivatettu vähintään kaksi vuotta.
Haluaisin myös huomauttaa, että yksikään pilari
tai palkki ei ole vääntynyt tai kierossa.
- Katsokaa itse. - Uskon teitä. Tarkistin ne itse...
Eli onko asia selvä?
Ja lattiapalkit ja kattoristikon
rakensin niin kuin isäni opetti.
Arvaatteko mitä hän teki elääkseen?
- En. - Hän oli laivanrakentaja.
St. Martin's oli kolmanneksi suurin laivanrakennuskeskus
itärannikolla siihen aikaan.
Yli 500 purjelaivaa valmistui noilta telakoilta.
Kuten useimmat siellä työskentelevistä miehistä,
hän tiesi aika paljon puutöistä.
Siitä olen varma. Mutta se ei ole asian ydin, sir.
Mikä sitten on, sir?
Jotta noudatamme turvallisuusstandardeja, puun on oltava leimattu.
Valitan, mutta te ette ole poikkeus.
Ettekö kuunnellut sanakaan?
Katsokaa ympärillenne.
Ottakaa kaikki tarvitsemanne aika arvioidaksenne työtäni.
Ja kertokaa sitten, rakennanko moitteetonta taloa.
Maksoin 400 dollaria luvastanne,
näin vaivaa hankkiakseni piirustukset,
ja nytkö kerrotte, että materiaalini on ala-arvoista?
En ehkä ole maailman hienostunein mies, herra Daigle,
mutta yhden asian tunnen,
ja se on puu.
Minulla ei ole aikaa tai kärsivällisyyttä riidellä kanssanne,
sillä tästä ei voi joustaa.
Korjatkaa virheet, tai perun luvan
ja jyrään paikan maan tasalle.
Onko tuo uhkaus?
Ei, vaan laki.
Ei sanaakaan.
Irene.
- Craig. - Älä liiku.
Kaaduin portaissa.
Niin teit. Miltä nyt tuntuu?
Ei hullummalta.
- Murtuiko luita? - Ei.
Mikä hätänä?
Ei mikään.
Kerrotko?
Pelkään, että onnemme on kääntymässä.
Enpä usko.
Niinkö? Mistä sinä niin päättelet?
Minun olisi pitänyt murtaa lonkkani. Kai se lasketaan?
Mitä sinä teet?
Laitoin portit siltä varalta, että unohdat.
En unohda.
Et tietenkään. Mutta kaiken varalta.
Sinun ei kannata kulkea pitkin portaita juuri nyt.
Ja kylpyhuone on ulkona, toistaiseksi.
Missä kylpyhuone on?
Kuistilla.
Rakastan sinua.
Komea mieheni. Minne olet menossa?
Ruokaostoksille kaupunkiin.
Teen meille päivällisen tänään.
Satutinko pääni vai menetinkö järkeni? Sinäkö laitat ruokaa?
Jos osaa lukea, osaa laittaa ruokaa.
Sitä isäni aina sanoi.
Sinulla kesti kauan testata hänen teoriaansa.
WC
- Hei, isä. - Hei, Ruthie.
- Missä äiti on? - Hän on nokosilla.
Onko tuo se ulkovessa Lindan häistä?
On.
Se sopii kuistille kivasti.
Sopii yhteen pakastimien kanssa.
Tämä on yksi ikääntymisen eduista.
Ei ole enää tarve pitää kulisseja pystyssä.
Tiedän mitä tapahtui.
Ystäväni Jeannie on hoitajana sairaalassa.
Olisit soittanut.
En koskaan pitänyt Jeanniestä.
Hän sekaantui aina toisten ihmisten asioihin.
Olisitko kertonut meille?
En.
Miksi et?
Älä ota tätä henkilökohtaisesti,
mutta sinä, veljesi ja sisaresi
olisitte kai olleet eri mieltä, mitä tehdä seuraavaksi.
On päivänselvää, että äidin tila on huonontunut.
Luuletko, etten tiedä sitä?
Siksi rakennan taloa.
- Talo ei korjaa asiaa. - Ei.
Mutta se tekee kaikesta hallittavamman.
Katselin paikkoja, jotka voisivat sopia hänelle.
Ei!
- Äitisi ei haluaisi sitä. - Et edes tiedä, mitä aion sanoa.
Enkä ole varma, tietääkö hän edes itse, mitä haluaa.
Hän tietää kyllä.
Jos täällä on kaikki hyvin, menen katsomaan äitiä.
Sänky on siirretty olohuoneeseen.
- Päivää, Craig. - Hei, Margaret.
- Enpä odottanut sinua tänään. - Toin teille päivällistä.
Kuka kuoli?
Kuulin Irenestä.
Niin.
Kerron sinulle jotain. Tahdon, että kuuntelet.
Pidit tai et,
mutta kerran viikossa tuon uunivuoan.
Haluan astiani takaisin. Ymmärrätkö?
Meillä on kaikki hyvin, Margaret. Ihan totta.
Itse asiassa tein meille muhennosta eilen illalla.
Julia Child kääntyisi haudassaan.
Saat uunivuoan.
Emme tarvitse sitä.
Niin kuin emme mekään tarvinneet sitä lihaa
ja täysiä tankkeja vuonna -73.
Olen varma, että olisimme menettäneet tilan ja päätyneet St. Johniin ilman sinua.
Niin. Ja Chester on ollut vihainen minulle siitä asti.
No, se olkoon Chesterin ongelma.
Jos kyseessä olisimme me, Irene tekisin samoin, kuten tiedät!
En koskaan pitänyt sinusta, mutta vaimosi vuoksi tekisin mitä vain.
Hyvä on.
Craig. Oletko yläkerrassa?
Minun on helpompi pitää häntä silmällä täältä käsin.
Kaikki tekevät niin kuin parhaaksi näkevät. Minä käyn hänen luonaan.
Mitä jos isällä ei ole hätää?
- Oletko hullu? - Ruth, Ruth.
- Minä en ole vihollisesi. - Oletko tosissasi?
He nukkuvat olohuoneessa ja paskovat etukuistille.
Haluaisin vain palkata hoitajan kysymättä edes heiltä.
Kauankohan sitä kestäisi?
Puhu sitten hänelle. Yritä saada hänet ymmärtämään,
- ettei se toimi enää. - Olen yrittänyt. Hän ei muuta mieltänsä.
Miksi me emme saa olla osana tässä?
- Hän on äitimme. - Hän on äidin aviomies.
Entä jos hän on meistä huolimatta tehnyt oikean päätöksen?
- Hän ei ole. - Et voi tietää sitä!
Et voi olla varma, että sinulla tai minulla on parempi vaihtoehto!
Tätä voi miettiä myös toiselta kantilta.
Miltä?
Jos isä pyytäisi meitä paapomaan häntä,
pyytäisimme jo Brock Reidiä lämmittämään ruumisauton.
Entä siihen asti?
Toivotaan, ettei hän ruokamyrkytä heitä molempia.
Oletko hereillä?
Olen.
Miksi sänky on olohuoneessa?
Koska kaaduit portaissa viime viikolla.
Satutinko itseni?
Et vakavasti.
Hassua, etten muista sitä lainkaan.
Kolautit pääsi.
Ehkä sillä on jotain tekemistä sen kanssa.
Eikö minun pitäisi silti muistaa se?
En huolestuisi siitä.
Mutta minä olen huolestunut.
Et siis muista paria pikkuasiaa. Mitä sitten?
Olemme yhtä täällä.
Meillä on toisemme.
Eikö kaikki muu ole vain plussaa?
Toivon niin.
Tiedätkö mikä minua pelottaa?
En, mikä?
Mitä jos unohdan kaiken?
Olet silti minun Ireneni.
Lupaatko?
En ole koskaan rikkonut lupaustani.
Melkein rikoit.
Bernicen kanssa. Mikä hänen nimensä olikaan?
Punchard.
Bernice Punchard.
Mutta kultaseni, hän oli erityislaatuinen nainen.
Kuinka läheisiä te olitte?
Mustasukkaisuus ei ole koskaan kuulunut parhaisiin puoliisi.
Tässä ei ole kyse mustasukkaisuudesta.
Olisin jättänyt sinut heti, jos olisit jäänyt kiinni toisen naisen kanssa.
Niin minulle on kerrottu.
Voimmeko nyt nukkua?
Tekisin vieläkin saman.
Mitä?
Jättäisin sinut, jos pettäisit minua.
Luoja.
Hyvä on. Anna nyt olla.
Mitä ihanalle Bernice mikä-se-nyt-olikaan kuuluu?
Punchard.
Hän kuoli 30 vuotta sitten.
Kauheaa.
Nyt tuntuu kamalalta.
Niin pitäisikin.
Olet ilkimys.
...ja, herra Morrison on tehnyt
päinvastoin kuin mitä komissio väittää.
Hän on yrittänyt käsitellä jokaisen huomautuksen.
Hän palkkasi herra Folkinin, akkreditoidun puutarkastajan,
joka ei löytänyt puusta vikaa ja leimasi sen kesäkuun 30. päivä.
Hän hankki Jeff LeBlancin, sertifioidun insinöörin,
piirtämään uudelleen palkit ja ristikot.
Ja herra Morrison oli jo lisännyt vahvistukset
noudattaakseen komission suosituksia.
Tässä on kuvat parannuksista.
Lisäksi herra Raymond Debley, tunnistatte nimen, herra Daigle,
eräs menestyneimmistä ja kunnioitetuimmista rakentajista
New Brunswickissä, tarkasti talon 10. heinäkuuta,
ja tuossa ovat hänen löydöksensä.
Kuten näette, se on melko ylistävä raportti herra Morrisonin rakennuksesta.
Onko siinä kaikki, herra Fulton?
Kyllä.
Paitsi, anteeksi.
Kannattaa pitää mielessä,
että rakennusmääräykset ovat ennemminkin standardeja.
Meidän mielestämme herra Morrison ei vain täyttänyt niitä standardeja,
vaan useimmissa tapauksissa hän ylitti ne.
Rakennusviraston mielestä herra Morrison ei vieläkään ole korjannut
puutteita, jotka löytyivät talon tarkastuksen myötä.
Joten kunnes
kaikkiin 26 rikkeeseen löytyy hyväksytty korjausehdotus,
rakennuskielto on yhä voimassa.
Voitte olla tästä varma, herra Morrison.
Rakennuskiellon rikkominen on vakava rikos
ja pakottaa meidät muihin oikeudellisiin toimiin.
Ymmärrättekö te?
Jestas, mikä sotku.
Ovatkohan heidän päätöksensä jo tehty?
Vaikka tekisimme mitä, heidän vastauksensa on aina sama?
Heidän on vain muutettava mieltään.
Ei ole muuta vaihtoehtoa.
Minulla on tarpeeksi tekemistä vajalla ovien ja koristeiden kanssa.
Minulla riittänee työtä vähintään pariksi viikoksi.
Toki.
Toivottavasti siihen mennessä onnemme on kääntynyt.
... 11542.58 on 14-kuukautisen jakson alin.
Energia-alalla
- raakaöljy putosi 13% kuudessa viikossa. - Kuulitko?
Toivottavasti jalostamoa ei suljeta.
Jeffillä on aivan liikaa velkaa.
... ja kolmannen kerran peräkkäin automyynnit
ovat alle viimevuotisen tason,
mikä kaikki viittaa mahdollisuuteen uudesta laskusuhdanteesta,
joka aiheutui Amerikan subprime-kriisistä.
IMF ilmoitti tänään, että finanssimaailma on...
Irene?
Hei, Dana, satuitko näkemään Ireneä tänään?
En ole nähnyt.
En ole nähnyt sinun polttavan 50 vuoteen.
Etkö?
En.
Mistä sait savukkeita?
En tiedä.
Eikö olekin huvittavaa?
Olin huolissani sinusta.
Menin takaisin kotiin, etkä ollut siellä.
Etsin sinua tuntikausia.
Olen pahoillani.
Enkö sanonut, että lähden kävelylle?
Meidän pitäisi tulla rannalle useammin.
Niin varmaan pitäisi.
Katso.
Joku rakentaa uutta taloa.
Valitsivat kivan paikan.
Saavat kauniin näkymän lahdelle.
Jotain, mitä aina toivoin.
Irene.
Olen pahoillani, kulta, en voi antaa sinun jäädä tänne.
- On liian kylmä. - Jalkoihini sattuu.
Tule.
Ei hätää.
Ei. Jään tänne.
Irene, älä viitsi.
Pääsit noilla jaloilla kaupunkiin tänään.
Ei! Ei!
Ei!
Jään yöksi tänne.
Jessus. Jäätkö? Nyt?
Et voi tehdä sitä, tiedät sen. Tule nyt. Mennään.
Päästä irti minusta!
Irene, ole kiltti.
Hemmetti! Tuo sattui!
Tule! Tule nyt!
- Päästä irti! - En. Tule nyt.
- Tule. Ei. - Päästä irti!
Ei!
Varmistan joka ilta, ettei lattialla ole mitään.
Unohdin kerran.
Hän kompastui omaan kenkäänsä.
Se olisi voinut olla mikä vain.
Vihoittelin hänelle.
Me riitelimme.
Hän halusi nukkua pihanurmella, enkä antanut hänen tehdä sitä.
Raahasin hänet takaisin sisälle.
- Sinun oli pakko. - Eikä ollut.
Ei sillä tavalla.
Ei toista saa raahata.
Ruusuja?
Ne ovat ihailijalta.
Et koskaan ostanut minulle ruusuja, et koskaan.
Et koskaan murtanut lonkkaasi aiemmin.
Mursinko lonkkani?
Miten?
Koska miehesi on typerys.
Leikkaus sujui hyvin.
Milloin hän pääsee kotiin?
Pidämme hänet täällä vielä muutaman päivän,
sitten hän siirtyy toiselle osastolle fysioterapiaan 4-6 viikoksi.
Neljästä kuuteen viikkoa?
Poikanne ja tyttärenne kertoivat hieman tilanteestanne.
Vaimonne tarvitsee jatkohoitoa.
Sekä kotihoitoa.
Hänen fyysisen ja henkisen terveytensä perusteella
sanoisin, etten usko niiden tarpeiden loppuvan.
Selvä.
Käykö se, isä?
Äitisi ja minä olemme olleet yhdessä 61 vuotta.
Emmekä ole viettäneet kuin muutaman yön erossa toisistamme.
Mutta
jos näin asioiden on mentävä,
niin olkoon menneeksi.
Ymmärrän, että aloitimme hieman eripuraisesti.
Mutta
tämän ei tarvitse olla henkilökohtaista.
Pyydän anteeksi.
Tarkoitukseni ei ollut loukata.
Talossanne on tiettyjä puutteita.
Voisitteko kertoa, mitä minun on tehtävä, niin teen sen.
Herra Morrison, meillä ei ole resursseja
opettaa ihmisille rakentamisen perusteita.
Joko he osaavat tai sitten he palkkaavat jonkun, joka osaa.
Näitte raporttini. Tiedätte, mitä tulee tehdä.
Niin tiedän.
Nukutko hyvin?
En. Entä sinä?
Ei, enpä oikein.
Muistatko kun tapasimme?
Totta kai.
Olit kännissä.
En kännissä, vaan hieman huppelissa.
Oksensit sisareni, Jearetten, päälle.
Söin jotain sopimatonta.
Pullon viskiä sinä söit.
Niin.
Meidän suhteemme ei koskaan palautunut normaaliksi sen jälkeen.
Siskoni Jearette oli kuin norsu,
sillä hän muisti kaiken sorron häntä vastaan.
En syytä häntä. Pilasit kauniin mekon.
Häneltä jäi väliin loput tansseista,
ja hänen paras ystävänsä
meni naimisiin pojan kanssa, johon hän oli ihastunut.
Siksikö hän oli vanhapiika?
Koska oksensit hänen päällensä.
Minäkin inhoaisin itseäni.
Mitä meille olisi tapahtunut, jos emme olisi tavanneet toisiamme?
Tai jos olisinkin oksentanut sinun päällesi?
Olisimme varmasti löytäneet jotkut toiset.
Niinkö luulet?
En!
Mutta laki on laki, vai mitä? Se on...
Siinä hän on.
Kuljet vaarallisilla vesillä, ystäväni.
Huomenta, Owen, Marty.
Mistä te puhutte, Chester?
En voinut olla huomaamatta, että aloit taas rakentaa.
Näytät kerjäävän lisää hankaluuksia.
Kiitos lakineuvoista, Chester. Veloitatko tuntitaksalla?
Rakennusvirasto jyräsi talon Uppertonissa viime kuussa
melko lailla samasta syystä!
2000 eekkeriä ei nosta sinua lain yläpuolelle.
Hemmetti sentään, Chester.
Sillä ei ole mitään tekemistä tämän kanssa.
Etkö kerrankin elämässäsi voisi keskittyä omiin asioihisi?
- Onko siellä ketään? - Hetkinen, tulen pian.
- Oletteko te G. Craig Morrison? - Olen.
Teidät on haastettu oikeuteen.
Muistatko kun rakensin ruokapöytämme?
Olimme käyttäneet sahapukkia ja lankkua jo niin kauan,
että olin jo luopunut toivosta saada kunnollisen.
Isäni auttoi minua lautojen kanssa.
Päällystin sen 12 kerroksella lakkaa.
Joka ei kuitenkaan auttanut, kun Ruth läikytti sille mustetta.
Ei se haitannut.
Olit erittäin ylpeä siitä pöydästä silloin.
En. Se on onnistunut puusepäntyö.
Tiedätkö kuinka paljon pirttipöytä maksaa kaupassa?
Aluksi otin pöydän jokaisen kolhun
henkilökohtaisesti.
En nähnyt mitään muuta.
Haarukan painauma, terän naarmu,
jonkun käsialan haamu paperin läpi painuneena.
Unohdin sen.
Kuinka vaikea lapsen on muistaa
käyttää paperia kotiläksyjen alla?
Joskus kaduin, etten tehnyt pöytää tammesta.
Mutta kun vuodet vierivät
ja arvet lisääntyivät,
virheet tekivät pöydästä jotain muuta.
Sellaista mänty on,
se säilyttää paljon muistoja.
- Huomenta, Craig. - Gary.
- Sinulla näyttää olleen kiire. - Se on totta.
Yritin soittaa, mutta kukaan ei vastannut.
- Saitko haasteen eilen? - Kyllä.
Ensimmäinen kerta kaikelle.
Ymmärrätkö, että sinun pitää saapua oikeuteen tiistaina?
Ehdottomasti.
He ovat todella vihaisia sinulle.
Jos edes yritämme voittaa, sinun on lopetettava rakentaminen.
Irene mursi lonkkansa.
- Mitä? - Hänen on käytettävä kävelytukea.
Vanha talomme ei enää toimi.
Olen pahoillani.
Mikset kertonut, että aloitit taas?
Hitto,
en halunnut riskeerata, että suostuttelisit minut lopettamaan,
vakuuttaisit, että on olemassa parempi tapa.
En pystyisi vakuuttamaan sinua.
Siinä vaiheessa olisit saattanut onnistuakin.
Nyt se on ainakin
valmis siihen mennessä, kun Irene on valmis palaamaan kotiin.
Eikö sinulla ole nälkä?
Ei.
Minulla ei ole paljon ruokahalua näinä päivinä.
Minun pitäisi lähteä.
On mentävä sairaalaan, ennen kuin vierailuaika päättyy.
Näytät väsyneeltä, isä. Mikset pidä vapaailtaa?
Ei, hän odottaa minua.
Minä vastaan.
Haloo?
Pieni hetki.
Haloo.
Puhelimessa.
Olen Marty Klinkenberg Telegraph-Journalista.
Minä tilaan jo sanomalehteänne.
Kyse ei ole siitä.
Olen toimittaja ja kuulin,
että teillä on ongelmia rakennusviraston kanssa.
Vähintäänkin sitä.
Mistä edes kuulitte minun tapauksestani?
Vaikuttaisi mitättömältä useimpien mielestä.
Hassu juttu.
Naapurinne, Chester Jones, alkoi soittaa minulle pari viikkoa sitten.
Hän jatkoi yrittämistä, kunnes minun
oli paneuduttava asiaan saadakseni hänet pois kimpustani.
- Chester Jones? Oletteko varma? - Kyllä.
Onko teillä aikaa muutamaan kysymykseen?
Kyllä.
Totta kai.
Isä?
Onko kaikki kunnossa?
Miten voit?
Joka paikka särkee.
Tämä voi olla minun loppuni alku.
Jo oli aikakin.
Voinko tuoda sinulle jotain?
Minun on kerrottava jotakin.
Selvä.
Babe Ruth -pallo on keittiön kaapissa vanhassa jauhopurkissa.
Tiesin sen jo.
Äiti kertoi meille.
Jestas.
Äitisi ei koskaan pystynyt pitämään salaisuutta.
Sain puhelun viime vuonna.
Kaveri tarjosi 40000 dollaria siitä pallosta.
Voitko kuvitella?
40000 taalaa pallosta.
Halusitko milloinkaan näiden vuosien aikana myydä sen?
Toki.
Ajatus kävi mielessä kerran tai pari.
Mikset sitten tehnyt sitä?
Nukun paremmin, kun tiedän sen olevan siellä,
sen varalta, että joutuisin tiukkaan paikkaan.
Yritin siirtää ajankohtaa,
mutta he eivät suostu.
Näitkö Telegraph-Journalin jo tänään?
En, miksi?
Isäsi pääsi etusivulle.
Hei.
Olen etsinyt sinua.
Oletko?
Missä sinä olit?
Tulin tänä aamuna.
Minun piti tulla takaisin vasta illalla.
Takaisin mistä?
Talolta.
Miltä talolta?
Ei sillä ole väliä.
Miten sinun päiväsi sujui?
Hyvin.
Haloo.
Chester on kuollut.
Margaret,
otan osaa.
Rukoiletko sinä?
Yritän.
Milloin sinusta tuli uskovainen?
En tiedä, tuliko minusta vielä,
mutta nyt näyttäisi olevan sopiva aika suojata panokseni.
Miltä varalta?
En tiedä.
Ihmeen varalta.
Minulla on ollut ikävä sinua.
Niin minullakin sinua.
Miten voit?
Olen voinut paremminkin.
Samoin.
Hei, isä.
Ruthie.
Kävin uudella talolla eilen illalla.
Sinä ja äiti viihdytte siellä varmasti.
Luuletko?
Kyllä. Ehdottomasti.
Suunnittelit sen hyvin.
Kiitos.
Toivon niin.
Gary, haluan kysyä sinulta jotakin.
Kuinka kauan olet ollut asianajajani?
26 ja puoli vuotta.
Eikö niin, että olet tehnyt yhtä paljon työtä minulle
tämän tapauksen vuoksi kuin aiemmin yhteensä?
Varmaankin. Ehkä enemmänkin.
Miksi en ole vielä saanut laskua?
Se on hyvä kysymys.
Kuten tiedät, tapanani ei ole tehdä ilmaista työtä,
mutta tulkitsin tämän tilanteen väärin
ja annoin sinulle vääriä neuvoja.
Tämä sotku saattaa olla yhtä paljon minun syytäni.
Ei ole oikein, että sinun on maksettava virheistäni.
Luuletko, että ilman virheitäsi
asiat olisivat nyt toisin?
- En. - En minäkään.
Kun puheenvuorosi on ohi,
voisinko sanoa jotakin?
- Menetätkö uskoni minuun? - Liian myöhäistä nyt.
Haluaisin vain saada jotain pois sydämeltäni. Voitto tai häviö.
Mikä tämä on?
Kauppakirja viidestä eekkeristä.
Parhaimmat omistamani, paitsi omani tietenkin.
Siinä on minun nimeni. Miksi?
Miksi ei?
Oletteko te baseball-fani, arvoisa tuomari?
Anteeksi?
Minä olen ollut koko elämäni ajan.
Olen aina arvostanut sitä, miten yhtä pelaajaa
voidaan verrata toisen aikakauden pelaajaan.
Mitä Babe Ruth sai aikaiseksi
on yhtä ymmärrettävää ja mahtavaa juuri nyt
kuin silloin kauan sitten.
Miten pelin perinteet ovat säilyneet vuosien saatossa,
ja miten säännöistä on tavallaan tullut uskonto.
Ja aivan kuten baseballissa,
olen aina uskonut rakentamisen perinteisiin
ja sääntöihin.
Isäni opetti, miten elävästä puusta näkee tukin.
Totuuden pystysuorasta seinästä tai neliskulmaisesta kulmasta.
Tarkoitukseni ei ole nousta lain yläpuolelle,
enkä koskaan olekaan,
kunnes nyt.
Olen liian vanha tähän hölynpölyyn.
Taloni on moitteeton.
Vaimoni pääsee sairaalasta ensi viikolla,
ja vaihtoehtomme ovat vähissä.
Me muutamme taloomme.
Joten,
näyttää siltä, että joko minä menen vankilaan
tai kotiin.
Kummassakin tapauksessa voin nukkua hyvällä omallatunnolla.
TELEGRAPH-JOURNAL MORRISON VÄLTTI VANKILAN
Olisin edennyt paljon pidemmälle, jos olisin
vain rakentanut tuon talon kysymättä edes lupaa.
Ja minä olisin ollut onnellisempi, jos olisin laittanut sinut vanhainkotiin.
Hassua, olin juuri ehdottamassa sitä samaa sinulle.
Voisin katsoa, mitä on tarjolla, jos se sopii sinulle.
Mennään yhdessä, niin saamme alennuksen.
Nyt puhut asiaa.
No,
onko sinulla jo uusi projekti mielessä?
Ehkä.
Haluatko puhua siitä?
En.
Onko se suuri?
Voi olla.
Luoja, isä.
Mitä muuta minä tekisin, istuskelisin päivät pitkät?
Sille on aikaa haudassa.
Katso näitä hiuksia.
Kuinka kauan viime leikkauksesta on?
Siitä on jonkin aikaa.
- Se tavallinenko? - Kyllä, rouva.
Irene?
- Niin? - Leikkaatko minun hiukseni?
Tietenkin.
Katso näitä hiuksia.
Kuinka kauan viime leikkauksesta on?
Siitä on jonkin aikaa.
Craig vietti 91. joulunsa uudessa talossaan.
Irene oli hänen vierellään.